(untitled) (Світ фінансів, 2022)
Вступ. Зростаюча у суспільстві нерівність і неспроможність ринкової економіки знизити її прояви, в частині нерівномірності розподілу доходів та багатства населення, спонукають звернутися до можливостей держави щодо вирішення цієї проблеми як гаранта добробуту громадян. Першою ціллю розвитку тисячоліття, яка прийнята на Саміті тисячоліття ООН у 2000 р., стала ліквідація абсолютної бідності і голоду. Вона безпосередньо пов’язана зі зниженням економічної нерівності в доходах населення. Очевидно, що досягнути такого завдання можна лише за допомогою діяльності міжнародних організацій і виваженої економічної політики окремих держав. Саме тому постає необхідність наукового обґрунтування теоретичних основ застосування різноманітних економічних інструментів регулювання доходів та багатства у суспільстві, а особливо – фіскальних. Мета – теоретично обґрунтувати фіскальний механізм регулювання доходів і багатства у суспільстві та висвітлити роль податків й видатків держави у функціонуванні такого механізму. Результати. В результаті дослідження обґрунтовано, що в основі фіскального механізму регулювання доходів та багатства у суспільстві лежить рух фінансових ресурсів між суб’єктами такого розподілу, до яких віднесено громадян, юридичних осіб та державу. Обмежуючим фактором застосування податків як інструмента зниження нерівності у суспільстві є схильність платників податків до ухилення від їх сплати та переходу у тіньову економіку. Висновки. Найбільшим регулюючим потенціалом щодо формування доходів громадян володіє податок на доходи фізичних осіб. Оподаткування юридичних осіб є невід’ємною складовою зменшення асиметрій розподілу доходів і багатства у суспільстві, оскільки за кожною юридичною особою стоять власники капіталу – фізичні особи. Тому, чим більшою є нерівність у формуванні корпоративного прибутку, тим більша нерівність у доходах фізичних осіб як власників капіталу. Роль та механізм застосування державних видатків для регулювання нерівності розподілу доходів залежать від стану соціально-економічного розвитку держави, достатку населення і визначаються видом видатків, які стимулює чи обмежує держава.