ФІНАНСОВІ САНКЦІЇ У КОНТЕКСТІ ФОРМУВАННЯ БЕЗПЕКОВОГО ПРОСТОРУ: ТЕОРЕТИЧНІ ЗАСАДИ (Світ фінансів, 2024)
Вступ. Демократичні країни використовують фінансові санкції для здійснення безпрецедентного тиску та підтримки міжнародного порядку щодо країн, які систематично порушують міжнародні норми та встановлені правила. Країни вводять фінансові санкції для захисту своїх національних інтересів, таких як: національна безпека, економічна безпека або захист від зовнішніх загроз. Вплив фінансових санкцій може мати синергетичний ефект і залежить від геополітичного контексту, ефективності санкційної політики та реакції країн на санкції. Ефективність фінансових санкцій залежить від політичного контексту застосування й обраної стратегії міжнародного тиску на цільову країну.Мета – поглибити теоретико-прикладні засади застосування фінансових санкцій для деескалації воєнних конфліктів з урахуванням скоординованих дій демократичних країн задля формування безпекового простору.Результати. Обґрунтовано необхідність застосування фінансових санкцій з орієнтацією на політичну волю й дипломатичний тиск демократичних країн на країну-агресора. Розглянуто класифікацію фінансових, матеріальних і нематеріальних активів, які підпадають під санкції. Для адекватної відповідності фінансових санкцій досліджено оцінку їхньої ефективності в конкретних ситуаціях ескалації воєнного конфлікту чи зростання загрози національному суверенітету. Систематизовано санкції щодо економічних агентів, зокрема з корпоративною структурою власності для відстеження розміщення цінних паперів та зміни корпоративної поведінки. Визначено доцільність ідентифікації методів, форм та інструментів фінансових санкцій для здійснення моніторингу регуляторами.Перспективи. Ефективність превентивних заходів для посилення санаційного тиску потребує системного застосування фінансових, процедурних і процесуальних санкцій. Сутнісними перевагами фінансових санкцій є швидкість запровадження, регулювання і моніторинг. Важливо відмежувати фінансові санкції від інших споріднених понять (процедур), які за своєю суттю не є санкціями і послаблюють економічні та політичні обмеження агресивно-репресивних режимів.