ФІНАНСОВА СТІЙКІСТЬ ТЕРИТОРІАЛЬНИХ ГРОМАД: ТЕОРЕТИЧНИЙ ДИСКУРС (Світ фінансів, 2025)
Вступ. Війна в Україні зумовила потребу зміни наукових підходів до визначення ролі, функцій і напрямів поступу територіальних громад – їх розгляду передовсім не з позиції розвитку та економічного зростання, а збереження стійкості під впливом зовнішніх шоків. Потреба зміни підходу “збіглася” у часі з розширенням спектра кризових явищ в економіці, що зумовило посилення наукового інтересу до поняття стійкості – в особистісному, організаційному та територіальному вимірах.Мета – дослідити наукові підходи до розкриття сутності фінансової стійкості територіальних громад та обґрунтувати детермінанти її забезпечення.Результати. Обґрунтовано мультидисциплінарний характер поняття “стійкість”. Проаналізовано еволюцію наукової думки про стійкість соціально-екологічних систем в економічній літературі, де поняття стійкості використовували з метою опису реакції системи на шок та перебігу процесу її відновлення. На сучасному етапі підходи до визначення стійкості соціально-еколого-економічних систем в своїй основі мають не лише збереження балансу, а й динаміку системи в умовах, коли баланс порушено. Встановлено взаємозв’язки між поняттями “стійкість”, “адаптивність” та “трансформованість”. Фінансову стійкість територіальної громади розглянуто як складову стійкості, що охоплює не лише фінансові ресурси та механізми управління ними, а економіку громади в цілому як підґрунтя для консолідації ресурсів, а також людський та соціальний капітали для управління ними.Висновки. Фінансова стійкість територіальної громади – це її здатність стабільно управляти фінансовими ресурсами і забезпечувати повне надання суспільних послуг мешканцям в умовах фінансово-економічних потрясінь, адаптуватися до змін, трансформуватися під впливом зовнішніх факторів за рахунок інновацій, зміни поведінки та підходів до управління і використання акумульованого ресурсного потенціалу в результаті набуття нових фінансових знань і досвіду. Визначено детермінанти фінансової стійкості територіальних громад, зокрема: акумульований ресурсний потенціал, фінансову інклюзію, фінансову грамотність та поведінку, соціальний капітал і зовнішні взаємозв’язки.